(untitled) (Екологічний вісник Криворіжжя, 2015)
Сучасний період розвитку національної школи характеризується різноманітними пошуками шляхів удосконалення початкової освіти. Головними напрямами її реформування є досягнення нового, якісного рівня у вивченні базових навчальних предметів, у тому числі природознавства, яке включає систему інтегрованих знань з різних природничих наук про об’єкти і явища живої і неживої природи та взаємозв’язки і залежності між ними і на доступному рівні відображає цілісну науково-природничу картину світу і місце в ній людини. Як зазначено в проекті Концепції розвитку загальної середньої освіти, його зміст закладає фундамент формування наукового світогляду, стилю мислення, розвитку екологічного мислення. Але для розкриття ролі людини в пізнанні світу природи необхідно посилити практичний характер змісту природознавства, його екологічну спрямованість. Педагогічні спостереження, дані констатуючого етапу експерименту свідчать, що саме це питання не знайшли належного місця у шкільній практиці. Таким чином, актуальність і недостатній рівень розробки названої проблеми в теорії і практиці початкової освіти зумовили вибір теми дослідження: "Екологічне виховання як засіб соціалізації учнів молодших класів під час уроків природознавства".