(untitled) (Екологічний вісник Криворіжжя, 2016)
Лишайники є одним з компонентів утворення та функціонування екосистем, які внаслідок антропогенного навантаження поступово трансформуються та деградують. Вони є токсикотолерантними організмами, що накопичують значну кількість забруднювачів у своїй слані, формують синузії, що відбивають різні варіації вмісту важких металів у субстраті. Саме особливості будови та способу живлення цих організмів дають змогу широко використовувати їх як індикатори стану навколишнього середовища. При цьому використання епіфітних лишайників у моніторингових дослідженнях дає змогу виявити їх екологічні амплітуди, загальні особливості поширення, що значно полегшує біомоніторинг та прогнозування стану екосистем. Тому, питання охорони природних та антропогенних комплексів в індустріальних регіонах потребує вивчення різноманітності не лише вищих рослин, які створюють основу рослинного покриву, а й врахування безсудинних рослин — лишайників, які є невід’ємними компонентами екосистем.