(untitled) (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2019)
У статті досліджено фразеологічні одиниці з ономастичним компонентом в українській і німецькій лінгвокультурі. Акцентовано увагу на переосмисленні біблійних виразів в українському й німецькому фразеологічному полі, установлено закономірності використання антропоніма у складі фразеологізму, розглянуто індивідуалізовані власні імена, використані задля позначення певного явища або характеристики окремих рис людини / загальної характеристики вдачі; оцінки поведінки людини відповідно до етичного кодексу; відтворення світоглядної позиції нації. Виокремлено тематичні групи, які характеризують або подають як моральний імператив закони співжиття, відтворюють народну педагогіку.