(untitled) (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2016)
У статті досліджується музичний контекст «Вертепу» А. Любченка, характерними особливостями якого є симфонічність, багатоголосся, синтез мажорного та мінорного настрою. Музична структура розділів твору має поліфонічний характер і прочитується у контексті української пісні, музики світових композиторів. Арабесковість твору виражена через орнаментований мелодичний малюнок. Кожен з розділів-новел має свій настрій, музичний тон, асоціюється з музичною фугою завдяки оркестровці, багатоплановості картини світу. Музична оркестровка синтезує й обрамлює настроєвість твору, визначає музичність структури та акцентує увагу на «внутрішньому звуці» слова.