(untitled) (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2024)
У статті досліджуються образні порівняння як результат лінгвістичної та творчої діяльності авторок сучасної німецькомовної жіночої прози. Представлено огляд існуючих визначень поняття творчості та похідного від нього поняття лінгвокреативності. Основна увага зосереджена на ролі лінгвокреативності в контексті образних порівняльних конструкцій як прояву лінгвокреативної природи індивідуального авторського стилю. Розглянуто фактори, що визначають лінгвокреативну природу та потенціал образних порівняльних конструкцій у літературному тексті. З’ясовано сутність поняття порівняння як стилістичного тропу та прийому. Визначено процедуру відбору та аналізу таких порівнянь, яка полягає у виявленні об’єкта, образу, основи для порівняння та показника подібності порівняння. Проаналізовано корпус образних порівнянь, відібраних методом суцільної вибірки з літературних текстів. Наведено класифікацію образних порівнянь на основі приналежності образу порівняння (стандарту) до певної семантичної сфери, визначено їх лексичне наповнення. Виявлено, що образи порівнянь представлені 7 групами, в лексичному змісті яких домінує іменник. Найрепрезентативнішими є семантичні групи «Природа» та «Їжа», що дозволяє зробити висновок про їх важливість для реалізації лінгвокреативного потенціалу образних порівнянь у німецькій мові. Встановлено, що найчастотнішими є образні порівняння з показником подібності «wie» типу «Прикм. wie ІГ», в яких основа порівняння (tertium comparationis) експліцитно представлена прикметником. У результаті аналізу образних порівнянь виявлено, що за структурою більшість авторських порівнянь є поширеними, тобто містять описову частину, яка підсилює їх образний характер. Встановлено, що авторські образні порівняння характеризуються гіперболічністю, гумором, іронією, емоційністю та експресивністю, що зумовлено семантичною несумісністю компонентів порівняння, коли порівнюються різнорідні об’єкти та явища з різних семантичних сфер, до чого свідомо вдаються авторки. Найпоказовішими в цьому плані є авторські порівняння, де людина асоціюється з природними явищами. З аналізу авторських порівнянь випливає, що занадто велика відстань між об’єктом та образом порівняння визначає непрозорість семантики порівнянь і може спричинити труднощі в їх інтерпретації. Встановлено, що найкомпактніші порівняльні конструкції представлені складними іменниками та прикметниками. Визначено функції образних порівнянь, основними з яких є характеризуюча та оцінна. Результати аналізу авторських образних порівнянь узагальнено та окреслено перспективи подальших досліджень.