(untitled) (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2017)
У статті проаналізовано мовні засоби вираження рослинного світу на лексико-синтаксичному рівні. З’ясовано, що для змалювання цих словесних образів митець використовує прості речення, для розширення та узагальнення думки – складні конструкції, для відтворення живого усного мовлення – діалог та пряму мову. Досліджено, що в поетичному доробку автора рослини, представлені різноманітними видами та назвами, виразно відтворюють простір, у якому перебуває ліричний герой, виступають як дійовими особами, так і виконують статичну функцію.