(untitled) (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2017)
У статті досліджено фразеологізми з компонентом туман, зафіксовані в літературних і діалектних фразеологічних джерелах білоруської мови, виявлено характерну їм культурну конотацію, переданий і збережений стійкий ціннісний зміст культури білорусів як її творців і носіїв, з’ясовано категорії і смисли, пов’язані з туманом як найменуванням виду води-речовини. Установлено взаємодію мови і культури народу за допомогою фразеологізмів, що репрезентують концепт «вода» як фрагмент фразеологічної картини світу білорусів у діапазоні культурно-національної самосвідомості й об’єктивують здебільшого природний і просторовий коди культури. Акцентовано на тому, що фразеологічні одиниці з компонентом туман і похідним від нього туманити передають найчастіше негативну конотацію відображених у них спеціальних дій, способів і засобів обдурювання, вихваляння, уведення людей в оману, небажання або неспроможність сприймати реальність такою, якою вона є, спотворювання інформації про життя або навіть підфарбовування її в рожевий колір. І все це пов’язане з компонентом-лексемою туман, за якою закріплена різноманітна символіка – неясність, неточність, розпливчатість, брехня, химера і т. ін.