Лексико-семантична диференціація військової лексики української мови (Філологічні студії: Науковий вісник Криворізького державного педагогічного університету, 2016)
Стаття присвячена дослідженню лексико-семантичних особливостей військової лексики на прикладі назв зброї. Системний характер військової лексики значною мірою визначається наявністю в ній певних семантичних розрядів, вивчення яких надзвичайно важливе під час дослідження семантичних відношень. Об’єднання слів у семантичні розряди дає змогу визначити у військовій галузі ті об’єктивні зв’язки, що існують між значеннями лексеми і відповідними референтами. У сучасному мовознавстві питання про те, наскільки допустимі загальномовні лексико-семантичні відношення у галузевих лексичних підсистемах, залишається дискусійним. З одного боку, групування спеціальних лексичних одиниць у парадигматичні об’єднання є важливим чинником системної організації галузевої субмови, а з іншого, – їх наявність у фаховій підсистемі може зумовити певні негативні явища – формування численних синонімічних рядів, полісемію та омонімію фахових лексем. Лексико-семантичні процеси, які спостерігаються у військовій лексиці, зокрема в назвах зброї, у своїх основних виявах принципово не відрізняються від цих явищ у лексико-семантичній системі сучасної літературної мови. Однак вони мають і деяку специфіку, породжену особливостями формування та функціонування військової лексичної підсистеми.
Keywords: екстралінгвістичний фактор; інтралінгвістичний фактор; військова лексика; лексико-семантична група; парадигматичні відношення