(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2015)
У статті зроблено спробу з’ясувати своєрідність інтерпретації українськими письменниками другої половини ХX століття гоголівських топосів. Розкрито смислові домінанти наслідування і засвоєння Гоголівської картини світу. Проаналізовано художні версії «гоголівського тексту» з огляду на контекст, у якому вони були створені. Авторка резюмує, що гоголівські топоси мають для української літератури знаковий характер з огляду на їх потужну інформативність.