(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2014)
У статті проаналізовано провідні образи вогню, води, повітря та землі з точки зору архетипної критики в українсько-німецькому літературному просторі прозових творів про Другу світову війну. Розглядається місце та значення цих багатопланових архетипів у побудові часо-просторових моделей порівнюваних творів. Зосереджено особливу увагу на їх полісемантичному та екзистенційному наповненні.