(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2014)
У статті зроблено спробу на матеріалі маловивченого твору М. Павлика «Пропащий чоловік» обґрунтувати його поліестетичну природу через звернення до ірраціональної складової змістової площини роману. Виділені такі ірраціона-льні елементи, як стан агонії, сон, видіння, за допомогою яких автор формує поведінкову модель головного персонажа. Розглянуті поетикальні особливості характеротворення й структуротворення тексту: градація дзеркальність, символіка, оксюморонність, композиційне кільце. Жанрова форма твору визначе-на як роман-видіння.