(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2018)
У статті досліджується проблема динаміки традиції українських народних прислів’їв про москалів. Акцентовано на фольклорній трансформації смислових маркерів щодо народних оцінок соціально-психологічного типу москаля. У нових суспільно-політичних умовах України традиційний образ не лише свідчить про глибину та універсальність народних суджень щодо стосунків Україна / Росія, але й набирає нових значень. Сучасні значення лексеми «москаль» є результатом глибоких роздумів українців щодо політичних, соціальних та морально-етичних чинників розвитку нації. Цей традиційно негативно маркований фольклорний образ нині набирає нових смислів: 1) вояк чужоземної армії, що вторглася на територію України; 2) аморальний представник українського суспільства, носій деструктивного способу мислення, котрий, мешкаючи в Україні, шкодить їй із середини. Українські соціально-побутові прислів’я відображають широку амплітуду народних оцінок цього соціально-психологічного типу та змістові трансформації, продиктовані потребами сучасності.