(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2018)
У запропонованій статті проаналізовано один зі способів прикладної психоаналітичної інтерпретації художніх текстів – юнгіанський, спрямований на виявлення у творі ефектів несвідомого, свідомого (зрілого) «Я» та колективного несвідомого у формі архетипів. Застосовуючи аналітичну психологію К.–Г. Юнга, здійснено спробу архетипного дослідження буковинського наративу Марії Матіос (на матеріалі роману «Солодка Даруся»). Доведено, що в основі психотравматичного досвіду Дарини Ілащук та її психологічної залежності від подій минулого лежать неприйняття «Я», пригнічення архетипів «Тінь та «Персона», похибка процесів індивідуації та самості.