(untitled) (Літератури світу: поетика, ментальність і духовність, 2019)
У статті визначено специфіку мовної репрезентації категорії художнього часу в творах А. Ахматової. Виявлено, що в її поетичних текстах художній та граматичний час є нерозривними; художній час створюється всіма елементами тексту, в тому числі й мовними (темпоральна лексика, видо-часові форми дієслова, синтаксичні конструкції тощо). У віршах спостерігаються різні прояви часу (час побутовий та історичний, час особовий та соціальний, час фізичний та міфологічний). У центрі уваги поетеси – образ часу, пов’язаний із мотивами руху, розвитку, становлення, з протиставленням минущого та вічного.